Dette er en sann historie om vennskap som er tykkere enn blod.
Dette er min historie, og historien til de tre vennene mine som hadde noe å si.
To av dem var mordere som aldri rakk å bli 30.
Den andre var en ikke-praktiserende advokat som levde med smerter fra fortiden,
for redd for å gi slipp på den, og uten å konfrontere den.
Jeg er den eneste som kan snakke på vegne av dem og de barna vi var.
HELL'S KITCHEN - SOMMEREN 1966
Mine tre venner og jeg var uatskillelige,
lykkelige og fornøyde med livet i Hell's Kitchens lukkede verden.
Vestsiden av Manhattan var vår private lekegrind,
et kongedømme av sement hvor vi følte oss som intet mindre enn konger.
Hell's Kitchen inneholdt en trøblete blanding
av irer, italienere, puerto ricanere og østeuropeiske arbeidsfolk.
Tøffe menn som levde tøffe liv.
Vi bodde i små leiligheter i mursteinsbygg.
Få av mødrene jobbet, og alle slet med mennene sine.
Hold kjeft, for helvete!
Jeg har begravd én jævla kone. Jeg kan begrave en til.
Vold i hjemmet var hverdagskost i Hell's Kitchen,
men det var ingen skilsmisser og få separasjoner.
Kirkens vilje var mektig.
Noen måtte som regel dø for at et ekteskap skulle ta slutt.
Ti! tross for livets mange problemer,
tilbød Hell's Kitchen et sikkerhetsnett for barna i gatene
som få andre nabolag kjente maken til.
Forbrytelser mot folk i nabolaget var ikke tillat.
Når det skjedde, ble det slått knallhardt ned på,
og i enkelte tilfeller med døden.
En narkolanger fra uptown
begynte å selge heroin i Hell's Kitchen.
En pakke tok livet av den 12-årige sønnen til en puerto ricansk smågangster.
Det var den siste pakken langeren solgte.
Hell's Kitchen var et uskyldig sted drevet av korrpusjon.
Vennene mine og jeg tilbrakte mye tid i Holy Angels-kirken.
Alle tjente som altergutter.
Alle ville jobbe under begravelser, ettersom man fikk betalt tre dollar.
Enda mer om du så trist nok ut.
Det var konkurranse mellom oss fire
om å finne på den beste og modigste skøyerstreken.
To uker ut i det nye skoleåret,
fant jeg nonnenes klikkeapparat i gangen,
og jeg var klar for øverste nivå.
Den ble bruk til å varsle jentene
om når de skulle stå, sitte, knele og krype,
basert på hvor mange ganger man trykket på apparatet.
l min lomme skapte den uro.
Dere vil bli troens forkjempere, dere vil bli Kristi soldater,
og dere vil motta Den hellige ånds gave.
Det kommer til å bli en flott dag, og foreldrene deres vil være stolte.
Da dere ble døpt, ga gudforeldrene deres løfter for dere.
Nå skal dere bekrefte de løftene.
Gi meg klikkeren.
- Hvilken klikker? -Nå.
Reis dere, alle sammen.
La oss be.
Nonnene er så lettlurte.
John og jeg tilbrakte mer tid i kirken enn de andre.
Vi var de eneste som vurderte å bli prester.
Vi ble fengslet av makten en prest fikk.
En hemmelig verden av svik og bedrageri
hvor folk åpenlyst innrømmet mørke ugjerninger og grufulle feiltrinn.
Syndebekjennelsen var bedre enn noen bok
eller film, fordi syndene var ekte,
begått av folk vi kjente.
Fristelsen til å ta de! i det var for stor til å motstå.
Om vi blir tatt, brenner de oss.
Hva om mødrene våre er der ute?
Hva om vi hører deres syndebekjennelser?
Hva om vi hører noe verre?
Som hva da?
Et drap. Hva om noen innrømmer et drap?
Slapp av. Vi trenger bare lytte og huske å ikke le.
Få sekunder senere, ble det liv i båsen vår.
Jeg ligger med gifte menn.
Menn med familier.
Om morgenen sier jeg at det blir siste gang, men det blir det aldri.
Ja?
Jeg er gravid.
Og faren?
Det kan være hvem som helst.
Hva har du tenkt å gjøre?
Jeg vet hva du vil jeg skal gjøre.
09 Jeg Vet hva jeg bør gjøre.
Jeg vet bare ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg må gå.
Takk for at dere hørte etter. Jeg setter pris på det.
Jeg vet at dere vil holde det for dere selv.
Hun visste det.
Ja, hun visste det.
Hvorfor tror dere hun fortalte oss alt det?
Jeg vet ikke. Hun måtte vel si det til noen.
Pater Robert Carillo var sønn av en bryggesjauer,
og var like komfortabel med å sitte i en skitten bar
som å stå ved alteret under høymessen.
Han hadde leflet med et liv som småkjeltring før han fikk sitt kall.
Han var en venn som tilfeldigvis var prest.
Vet du hva det der gjør med kroppen din?
Kom igjen, pater. Det er bedre enn å røyke. Billigere også.
Kanskje det. Så, hva har du hørt?
Ingenting.
Jeg hører du er interessert i å bli prest.
Hvem har sagt det?
Det sies at du vil oppleve skriftemålsbåsen.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Ikke?
Kanskje jeg er feilinformert.
Du er nok det.
Vi ses i kveld.
Hva skjer i kveld?
Jeg må levere noen bøker og blader
til de eldre og uføre i strøket.
- Moren din sa du ville hjelpe til. -Det sa hun nok.
Shakes, jeg vil ikke at du skal havne i trøbbel.
Kom igjen, pater. Det vet du at jeg aldri gjør.
Det er det eneste jeg ønsker for deg og dine venner.
- Er det alt? -Ikke noe mer. Det kan du banne på.
En prest bør ikke banne.
Og barn bør ikke lytte til andre folks skriftemål.
- Vi ses i kveld. -Greit, vi ses.
Michael var den mest seksuelt erfarne i gruppen vår.
Han hadde kysset en jente mer enn én gang.
Men hans store kjærlighet var Carol Martinez.
Hun var halvt puerto ricansk og halvt irsk,
og var oppdratt av faren, ettersom moren døde under fødselen.
Carol holdt seg mye for seg selv, men likte seg alltid i vårt selskap.
Vi kunne alltid regne med at Carol stod vakt på åpningskvelden for isshowet.
Mens publikum stod i kø utenfor hallen for å se skøyteløperne opptre,
stod vi med øynene i et hull
og så et tjuetalls vakre og nesten nakne kvinner
ta på seg skøytedraktene.
Slik må det være i himmelen.
Herregud.
- Carol, vil du se? -Som om jeg ikke har sett det før.
Du er så heldig.
Hun er så vakker.
Om jeg døde nå, hadde jeg ikke vært trist.
Da mine venner og jeg var unge,
ble Hell's Kitchen styrt av en fyr som het King Benny.
Da han var ung, var King Benny leiemorder for Lucky Luciano.
Lucky Luciano gjorde mye bra for landet under 2. verdenskrig,
men det står det ikke noe om i noen jævla historiebok.
Det ble sagt at King Benny skjøt Mad Dog Coll,
den jævelen fra West 23rd Street. Han smuglet sprit med Dutch Schultz,
og åpnet et par klubber med Tough Tony Anastasia.
Jeg var 14 første gang jeg hørte om ham.
Ifølge historien var han ikke noe særlig som barn.
Han fikk alltid juling i gateslåsskamper.
En dag, og faen vet hvorfor,
tok en ire på rundt 25 år
King Benny og kastet ham ned en trapp.
King Benny knakk alle fortennene sine. Vet dere hva King Benny gjorde?
Han ventet.
Han ventet i åtte år på å ta igjen på den jævelen.
Han gikk inn på et offentlig bad.
Fyren lå i badekaret.
King Benny tok ut fortennene sine og la dem på vasken.
Så så han bort på fyren og sa:
"Når jeg ser meg i speilet, ser jeg ansiktet ditt."
Så trakk han fram en pistol
og skjøt fyren to ganger i hvert ben.
Så sa han til fyren:
"Nå vil du se mitt ansikt hver gang du tar deg et bad."
Ingen køddet med King Benny etter det.
Hevn.
Kan jeg snakke litt med deg?
Jeg vil gjerne jobbe for deg. Hjelpe deg, hva som helst.
- Du er sønnen til slakteren, ikke sant? -Ja.
- Hva slags jobb er du ute etter? -Samme det.
Er det det samme?
Alle sier at dette er stedet å gå for å få jobb.
Hvem er "alle"?
- Folk i nabolaget. -Dem.
La meg spørre deg, hva faen vet vel de?
De vet at du har jobber.
Beklager at jeg kastet bort tiden din.
Vent litt.
Ja?
Kom tilbake i morgen om du vil ha jobb.
- Når da? -Når som helst.
- Er du her? -Jeg er alltid her.
Min første jobb for King Benny ga meg 25 dollar i uken,
og tok meg bare 40 minutter.
I et mørkt rom på en klubb, ga en fyr meg en krøllete papirpose,
og sendte meg til en av de to lokale politistasjonene for å levere den.
Det var den perfekte måte å levere bestikkelser på.
Kom igjen. Her.
La oss se hva du har i posen.
Dere er sprø. Vet dere hvem dere stjeler fra?
Ja, vi vet det, og vi er livredde.
Gi meg den jævla posen!
- Hva gjorde dere? Svar meg! -Slapp av.
De stoppet meg og tok pengene.
Tok dere penger fra gutten?
- Pengene er i posen. -Gi meg den.
- Dra til helvete! -Jaså?
- Og nå da? -Ta det rolig.
Du er ikke så tøff i kjeften lenger. Føler du deg dum nå?
Gi meg posen.
- Gå nå. -Hva med dem?
- Bryr du deg? -Nei.
Gå da! Løp!
Jeg må ha med meg noen. Hva om fyren ikke hadde kommet?
- Hva trenger du? -Vennene mine.
Tror du dette er en sommerleir, eller?
Du kan stole på dem. Jeg har kjent dem halve livet mitt.
Ok, hent vennene dine.
Pater Bobby mislikte at jeg og vennene mine jobbet for King Benny.
Han var ikke bekymret for lommepengene, men for neste steg,
når de ba deg gå med pistol.
Han ønsket ikke det for oss.
Synes dere det er lurt å jobbe for King Benny?
- Det gir penger. -Det er det mye som gjør.
Ikke som dette.
De fleste prester likte å tale fra prekestolen.
Pater Bobby likte å snakke under en uformell basketballkamp.
Bra skudd.
Jeg fant et kunstkurs for deg.
Du vet jeg ikke har råd til det.
Du trenger ikke betale. Læreren er en venn av meg.
Det kan være bortkastet tid, pater.
Kanskje, eller første steg.
- Til hva? -Til å gjøre noe med livet ditt.
- Det kan få deg vekk herfra. -Alle sammen.
Skal vi snakke eller spille basketball?
Jeg vil fortelle dere en historie.
Det er ikke den om de spedalske? Den ga meg mareritt.
Ingen spedalske. Michelangelo. Han ble født i fattigdom, som dere.
Han var maler og skulptør.
Han tok en jobb hos paven. Bra betalt, bra jobb.
Greit, pater, men hvorfor ville paven ha ham?
Paven så etter den beste til å male taket på kirken hans i Roma.
- Det høres ikke ut som en storjobb. -Det var det for Michelangelo.
Michelangelo trengte jobben fordi den ga mer penger enn han noen gang hadde hatt.
Slik kunne han betale lånehaiene som jaktet på faren hans.
Hva var faren hans?
En småkjeltring.
Lurte folk for penger, geiter og sauer.
- Geiter? -Kyllinger, hva som helst.
Kyllinger?
- Vet dere hva som skjedde? -Hva da?
Han malte et tak som ingen vil glemme.
Som om han var ledet av Guds hånd.
- Betalte han tilbake alle lånene? -Hvert eneste et.
Hvor lang tid tok det ham å male taket?
Rundt ni år.
Det var et stort tak.
En fyr fra Puerto Rico malte leiligheten min på to dager.
Og han var en krøpling.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med dere.
Gi oss en malejobb, så fikser vi resten.
Det var Det sixtinske kapell.
Det 16. kapell? Hvem malte de 15 andre?
VINTEREN 1967
Eksterne hendelser betydde lite.
l et samfunn i rask endring,
så vi bildene på TV-skjermene hver kveld.
Unge demonstranter snakket om at de skulle forandre livene våre
og forbedre verden.
Men mens de ropte sine slagord,
gikk mine venner og jeg i begravelser for unge menn fra Hell's Kitchen
som kom tilbake fra Vietnam i Iikposer.
Vi så med skepsis på ansiktene på TV
som var beskyttet av penger og sin tilhørighet i den øvre middelklassen.
En voksende hær av feminister marsjerte rundt om i landet
og krevde likestilling.
Våre mødre lagde mat og stelte med mennene sine,
som mishandlet dem både mentalt og fysisk.
For meg og vennene mine, betydde disse utviklingene ingenting.
De kunne like godt foregått i et annet land, i et annet århundre.
Vår oppmerksomhet var rettet mot noe annet.
Vi satt sammen med pater Bobby i 3. etasje på sykehuset på besøk hos John,
som hadde fått en punktert lunge
i gave av en av morens overivrige kjærester.
Jeg håper du liker disse. Ikke si du ikke gjør det.
Pater Bobby lot ikke situasjonen ligge.
Jeg ga på søndag. Jeg har det travelt.
- John Reilly. -Den lille kjeltringen.
Han gikk over streken, så jeg satte ham på plass.
- Du sendte ham på sykehus. -Han leverjo, ikke sant?
Om han er smart, har han fått seg en lærepenge.
- Hvor mye veier du? 100 kilo? -Ja.
Du er en storvokst fyr. Hvor mye tror du John Reilly veier?
35-40? Ikke engang fjærvekt.
Om det var en boksekamp, hadde du vært i feil vektklasse.
Jeg bare fiket til ham. Det var ingenting.
Neste gang møter du meg.
Og jeg er kanskje ikke i din vektklasse, men jeg veier mer enn 30 kilo.
Og du trenger ingen lege etterpå.
Du vil trenge en prest til å be for deg.
Vi ses i kirken.
Pater Bobby hadde blitt en god leiemorder.
Synd vi mistet ham til den andre siden.
Vi lå under 7-6 i siste omgang av dødballkampen
mot Hector Maldonado og tre av vennene hans.
Kom igjen, Davy. Kast den forbi ham. Han er sjanseløs!
Hold kjeft.
- Hvem er det? -Søsteren hans.
Hva skjedde med henne?
Vet ikke. Hun fikk en type kreft i beina eller noe.
Konsentrer deg om kampen. Slå en homerun.
Kom igjen, Davy. Kast forbi ham! Han har ikke en sjanse!
Du har ikke bein, men du har mye i kjeften!
Homerun.
Ja da, Davy.
Hva faen ser du på, din lille pikk?
Hun er et skikkelig sjarmtroll.
Kom igjen, Davy!
Du kan ta ham, Michael.
Jeg sa jo at han var ræva!
Hold kjeft, din krøpling!
Du kunne hjulpet henne over gaten eller kjøpt en is til henne.
Du trengte ikke tape med vilje.
Nå er vi plutselig Frelsesarmeen.
Hvorfor finnes ikke Frelsesmarinen?
Kampen er over, tapere. Fram med pengene. En dollar hver.
- Han er ikke bedre enn deg. -Han var det i dag.
Du lot ham være det.
Bare fordi irene liker Småjenter uten bein.
Ligg unna oss, tjukken.
Dere er ikke tøffe nok. Det vil dere få svi for.
Og da kommer det til å gjøre skikkelig vondt.
Det som skjer er vår sak, ikke din.
Dere må være tøffe.
Folk ser at dere er svake, og spiser dere levende.
Ser dere den gaten?
Den gaten er livets hovedrett, og dere er forretten.
Noen vil komme og spise dere og glemme dere før desserten.
Slapp av, tjukken. Det var bare en runde dødball.
Ja, men feighet er en vane.
Dere må være tøffe og forme livet rundt det.
Slapp av nå da.
Det er som å være med Konfusius.
Spøk i vei, slappkuk. Dette er bare et gratis råd fra meg til dere.
Ta det eller forkast det. Det er det samme.
Takk skal du ha, tjukken.
Alle ble overrasket over Michaels handling.
Men å tape kampen
og gi en seiersfølelse til en jente i rullestol,
var det rette å gjøre for ham.
SOMMEREN 1967
Kom igjen, vi drar og svømmer.
Temperaturen rundet 37 grader den dagen livene våre ble forandret for alltid.
Jeg blir stekt som et speilegg. La oss ta noen boller,
et par brus, og kjøle oss ned på kaien.
- Kjenner dere ikke brisen her oppe? -Hvilken bris?
- Vi er omgitt av en vegg. -Ikke engang djevelen hadde holdt ut.
Hold kjeft. Jeg prøver å bli brun.
Det er 37 grader.
- Det er bris her oppe. -Varm bris.
Vi har ikke stjålet fra pølseselgeren på et par uker.
Jeg vet ikke, Mikey. Han er ikke som de andre selgerne.
Han blir ganske forbannet når man prøver å stjele fra ham.
Vi kan spise pølser eller luft. Ta et valg.
Luft er nok tryggere.
Ja, en pølse er ikke verdt å blø for.
Hvem sin tur er det?
Din.
- Ja, det er din tur. -Det er ikke min tur.
- Jo. -Jeg gikk i forrige måned.
- Han gikk for to... -Du har aldri gått.
- Forrige måned. -Jeg gikk etter ham.
- Det er for varmt. -Hvorfor ikke?
Jeg svimer av om jeg går ned.
Sennep og løk. Ikke noe brus.
Jeg kjenner deg.
Jeg ligner på mange andre.
Svindelen var enkel.
Jeg skulle gå bort til pølsefyren og bestille det jeg ville ha.
selgeren ga meg pølsa mi, og så stakk jeg av uten å betale.
Selgeren fikk to valg, og ingen av dem var særlig tiltalende.
Han kunne bli stående eller løpe etter meg.
Da måtte han forlate vognen,
og mine venner kunne forsyne seg i hans fravær.
Jeg trenger to servietter.
Gi meg pengene, din tyv!
Pølser, ketchup...
Jeg tok den fra ham og løp.
Jeg løp forbi Tommy Mugs renseri og Armands skomaker.
selgeren tok opp jakten med en gaffel med trehåndtak i den ene hånden.
Skal du ikke gi meg to?
De er tyngre enn de ser ut som.
Dette er bensintanker for å holde maten varm, din luring.
De er jævlig tunge!
Klarer vi tre å dytte den sammen?
Hvor da?
Et par kvartaler. Det blir en fin overraskelse for fyren
når han kommer tilbake fra jakten uten å finne vognen sin.
Selgeren ble sliten ved 47th og 9th.
Jeg var på motsatt side av gaten.
Han var sliten, men ikke utslått.
Han hadde ti minutter til inne på rent hat.
Kom igjen. Gi opp.
Hva er i veien, Mikey?
Shakes bruker for lang tid. Han burde vært tilbake nå.
Han klarer seg. Det er Shakes.
Dere skulle bare ta pølsene, ikke vogna.
- Det sier han nå. -Han kommer kjapt.
Er han fortsatt etter deg? Løp!
Jeg har en plan. Kom, bort til undergrunnen.
Planen viste seg å være like enkel og dum som noe vi hadde gjort før.
Vi skulle holde vognen øverst i trappen,
og lene den framover i påvente av selgeren.
Vi skulle slippe i det han tok tak i håndtakene.
Så skulle vi stikke av mens han slet med å få vognen tilbake på fortauet.
Jeg vet fortsatt ikke hvorfor vi gjorde det, men alle fikk svi for det.
Det tok bare et minutt, men i løpet av det minuttet forandret alt seg.
Jeg klarer ikke holde den!
- Ikke slipp den! -Jeg klarer ikke holde den!
Jeg klarer ikke holde den!
Stopp! Nei, herregud!
Faen!
Du kjære. Hva har dere gjort, gutter?
Hva i Guds navn har dere gjort?
Jeg tror vi har drept en mann.
Mens James Caldwell kom til hektene på St. Clare's sykehus,
ble vi tiltalt for uaktsom atferd
og satt i våre foreldres varetekt.
Jeg er lei for det, pappa.
Det hjelper deg ikke stort.
Slapp av. Det passer ikke å gå av hengslene nå.
Du havner i fengsel. Du skjønner faen ikke hva det innebærer!
Han er bare et barn. Han bør ikke måtte sone!
Ingen i denne familien bør måtte sone!
Jeg har sonet nok for oss alle!
Jeg hører du mangler en altergutt.
Husker du fortsatt hva du skal gjøre?
Forsiktig med vannet, bruke mye vin,
og ringe med bjellene når jeg ser at noen dupper av.
Gjør deg klar. Det braker løs om fem minutter.
Jeg kommer til å savne dette.
Jeg kommer til å savne alt dette.
Jeg har gjort alt jeg kan, men så langt er alle dører stengt.
Jeg kan stikke av. Vi kan stikke av alle sammen.
Bli borte en stund.
Ingen kommer til å lete etter oss.
Ingen vil bry seg om oss og hvor vi drar.
Om du stikker av nå, må du være på rømmen til du dør.
Dette blir ikke borte ved at du gjemmer deg. Folk vil ikke glemme det.
Du må ta konsekvensene.
Jeg kan ikke det, pater.
Jeg vil ikke ta konsekvensene.
Jeg er for redd for det.
Jeg er også redd.
Ingen er reddere enn jeg, men du må gjøre det.
Du kommer til å klare deg der inne.
Skjønner du?
Kom igjen. Vi har et publikum.
Jeg telte tre alkiser og fire enker på vei inn.
Og feite-Ralphie sover ut på første rad.
Det er regnet. Det kommer alltid mye folk i dårlig vær.
Dette er en av favorittene mine.
Hva er det?
"Det dere gjorde mot én av disse mine minste søsken, har dere gjort mot meg."
Kom igjen.
Vi så aldri på selgeren som en mann,
ikke slik vi så på andre menn i nabolaget.
Vi brydde oss ikke nok om ham til å vise ham noe respekt.
Vi brydde oss lite om hvor hardt han jobbet, eller at han hadde en kone
og to barn i Hellas, som han håpet å hente hit til lands.
Vi brydde oss ikke om hans lange arbeidsdager.
Vi så ikke noe av det. Vi så bare en gratis lunsj.
VI STOLER PÅ GUD
Thomas Marcano, retten dømmer deg herved til
ikke mer enn 18 måneder, og ikke mindre enn ett år,
ved Wilkinson guttehjem.
John Reilly, retten dømmer deg herved til
ikke mer enn 18 måneder, og ikke mindre enn ett år,
ved Wilkinson guttehjem.
Lorenzo Carcatera,
med tanke på at du ankom åstedet
etter tyveriet av vognen...
Med tanke på det, dømmer retten deg herved til
ikke mer enn et år, ikke mindre enn seks måneder ved Wilkinson guttehjem.
Michael Sullivan.
Retten dømmer deg herved til
ikke mer enn 18 måneder, og ikke mindre enn ett år,
ved Wilkinson guttehjem.
Hadde det ikke vært for inngripenen
til pater Robert Carillo, som snakket varmt på deres vegne,
hadde jeg dømt dere til mye strengere straffer.
Jeg tviler fortsatt på deres iboende godhet.
Kun tiden vil motbevise min tvil.
- Kan du gjøre meg en tjeneste? -Si hva du vil.
De siste par ukene
har foreldrene mine sett ut som de vil drepe hverandre.
- Kan du holde øye med dem for meg? -Det skal jeg gjøre.
Og si at det går bra med meg uansett hva du får høre.
Vil du at jeg skal lyve?
Det er en god løgn, pater. Du klarer det.
Kom igjen, vi går.
- Vær sterk. -Det skal jeg.
Wilkinson guttehjem huset 780 ungdomsforbrytere
i fem separate enheter.
Fra utsiden så stedet ut som
det lederne ville det skulle framstå som,
en fin skole eller universitet.
Michael, Tommy, John og jeg ble plassert i andre etasje i gruppe C.
Vi hadde enerom på fire kvadratmeter.
Jeg hadde vært på rommet i mindre enn en time da panikken inntraff.
Det tar ikke lang tid å finne ut hvor tøff man er
eller hvor sterk man kan være.
Jeg visste fra første dag ved Wilkinson at jeg verken var tøff eller sterk.
Hallo, Carcaterra.
Kast klærne dine på gulvet.
Her?
Forventer du en garderobe? Det har vi ikke.
Kle av deg.
Foran deg?
Kom igjen.
Hva har du rundt halsen? Ta den av deg.
Det er Maria, Guds mor.
Samme faen hvems mor det er. Ta den av deg.
Alt sammen.
- Skal jeg så her naken? -Nå begynner du å fatte det.
Jeg visste at dere fra Hell's Kitchen ikke var så dumme som alle sier.
Hva nå?
Kle på deg-
Det var fire vakter i hver etasje,
og i vårt tilfelle var Nokes gruppeleder.
Ferguson var den eneste sønnen til en drept politimann,
og stod på venteliste for New York
og Suffolk County-politiet.
Styler brukte jobben på Wilkinson til å finansiere jusstudiene.
Addison hadde gått ut av en lokal high school
og ønsket mest av alt en fast jobb med god lønn.
Det var ikke en gruppe uskyldige unggutter på Wilkinson.
De fleste innsatte hørte hjemme der.
Mange satt inne for andre eller tredje gang.
Alle var voldsforbrytere.
Få så ut til å angre på det de hadde gjort.
Og når det gjelder rehabilitering, glem det.
Hvorfor i helvete gjorde du det?
Du var i nærheten av meg.
Hva så?
Det plager meg.
Jeg vil ikke være i nærheten av deg eller de livredde vennene dine.
Dere har ikke lært en dritt mens dere har vært her.
Dere er fortsatt de samme jævla klovnene som dere var
da dere kom hit.
Gå tilbake og spis ferdig, alle sammen.
Det er ikke noe mer å se her.
Korn igjen, sett dere ned. Kom dere vekk herfra.
Gå.
- Jeg også? -Nei, det gjelder ikke deg.
Du kan gå på rommet ditt. Lunsjen er over for din del.
Gå.
Du og jeg skal avslutte dette snart.
Kanskje ved middagen.
Fikk dere Hell's Kitchen-guttene noe lunsj?
Jeg fikk lukte på den.
Du fikk lukte på den.
Den var god.
Hvor skal dere?
Du ba oss ta lunsj.
Dere trenger ikke stille dere i kø for å få lunsj,
for det er nok mat der dere står.
Du kan lukte den.
Jeg er ikke sulten.
Jeg gir faen i om du er sulten eller ikke.
Du spiser fordi jeg sier du skal spise.
Jeg er fortsatt ikke sulten.
Jeg forteller deg når du er sulten og ikke. Spis nå.
Unnskyld meg. Hva faen ser du på?
Sett dere ned på kne og spis opp den jævla lunsjen deres!
Kom igjen, spis! Ikke tro dere har hele jævla dagen!
Dere har potetstappe. Sug opp geleen.
Kom igjen, jævler. Spis. Ikke tro dere har hele dagen på dere.
Skynd dere.
Ingen av dere klovner får gå før disse jævlene har spist opp lunsjen sin!
Er det forstått?
Du, her har du et stykke brød.
Du kan ikke spise en god lunsj uten et godt stykke brød. Spis!
Kom igjen. Det er bra.
Vis guttene hvordan dere overholder mine regler.
Regler! Forstår dere?
Ser dere hvordan han overholder reglene mine?
Skiftet ditt er ferdig, Nokes.
Jeg er ikke klar til å gå ennå. Jeg har fortsatt noen ting
jeg må rydde opp i før jeg kan gå.
Det er min tur nå. Jeg skal rydde det som må ryddes.
Ligg unna. Det har ingenting med deg å gjøre.
Jeg ligger ikke unna dette.
Ikke kødd med meg, gutt.
Nei, Nokes. Du kødder med meg.
Jeg ber deg.
Du er inne på mitt skift.
Jeg skal gå, foreløpig.
Jeg tar det jeg kan få.
Kom dere opp, gutter.
Det er en tragedie.
Jeg forstår meg ikke på dere.
Jeg tror ikke dere vet hva det betyr å ha regler.
Dere må ha regler og disiplin.
Jeg vet ikke hvordan dere hadde det hjemme,
men i mitt hus, med min far, var det regler.
Og om man ikke fulgte reglene, fikk man svi.
Man hadde regler og disiplin.
Av og til var det ikke så fint, men skal si vi lærte av det.
Vi lærte så sannelig.
Rett rundt her på høyre side. Der ja. Kom igjen.
Det er ganske enkelt.
Man har regler og disiplin.
Det er det hele.
Forstår vi hverandre?
Snu dere mot veggen.
Du også.
Vi ble avbrutt tidligere i matsalen,
men her kan ingen forstyrre oss.
Hva vil du?
Bli sugd.
Ansiktet mot veggen!
Ned på kne.
Mot veggen.
Jeg har ingen klare minner om den seksuelle mishandlingen.
Jeg har trykket det så langt ned som mulig.
Det jeg husker best fra den kalde oktoberkvelden
var at det var 14-årsdagen min
og slutten på barndommen min.
Tidlig i oppholdet hadde jeg bedt faren min ikke komme.
Jeg kunne ikke sett ham i øynene og latt ham se meg
etter det som skjedde.
Michael gjorde det samme med sin familie.
Tommys mor orket ikke besøke ham.
Johns mor kom en gang i måneden.
Ingen kunne hindre pater Bobby i å besøke oss.
La oss prøve å gjøre dette til en positiv ting.
Nokes advarte oss mot å si noe til pater Bobby.
Om vi gjorde det, ville represaliene bli alvorlige.
Du har gått ned noen kilo.
Det er ikke akkurat hjemmelaget mat.
Sett deg ned.
Så jeg får treffe dere alle fire i dag.
Jeg var glad i pater Bobby, men orket ikke se på ham.
Jeg var redd han skulle se gjennom meg,
gjennom frykten og skammen, rett inn i sannheten.
Shakes, er det noe du vil fortelle meg?
Noe i det hele tatt?
Du bør ikke komme hit mer, pater.
Jeg setter pris på det, men...
Jeg tror ikke det er det rette for deg.
Jeg dro innom Attica på vei hit for å møte en gammel venn.
Har du noen venner som ikke sitter inne?
Ikke så mange som jeg ønsker.
Hva sitter han inne for?
Trippeldrap. Han drepte tre menn for 15 år siden.
- Og han er en god venn av deg? -Min beste venn.
Vi var alltid sammen.
Vi stod hverandre nært, akkurat som du og gutta.
Vi ble begge sendt hit.
Det stemmer.
Og det var ikke lett.
Akkurat som det ikke er lett for deg og guttene.
Dette stedet knuste ham, og fikk ham til å ikke bry seg mer.
Ikke la dette stedet gjøre det med deg, Shakes.
Ikke få det til å tro du er tøffere enn det du er.
Jeg må gå, pater.
Vi ses i Hell's Kitchen.
Jeg regner med deg.
Tørk tårene dine. Ikke la dem se dem.
Ikke la dem se deg gråte. Ikke gi dem tilfredsstillelsen.
Du kommer ut herfra før du vet ord av det.
Du kommer til å klare deg.
Jeg ville ikke la ham gå.
Jeg har aldri følt meg så knyttet til noen som til ham akkurat da.
En rekke innsatte, selv om de framstod som tøffe på dagtid,
gråt seg i søvne om natten.
Man hørte annen gråt også.
Den var annerledes enn den som var fylt av frykt og ensomhet.
Den var lavere og dempet. Lyden av smertefull angst.
Den gråten kan forandre et liv.
Det er en gråt man aldri kan glemme når man først har hørt den.
Denne kvelden tilhørte den gråten min venn John,
da Ralph Ferguson stakk innom hos ham.
WILKINSON GUTTEHJEM
Jeg forventet å lese 30 bokanmeldelser i løpet av helgen.
Det er bare seks her. Hvor mange mangler jeg?
Dette er engelsk. Matte er nedi gangen.
Jeg vil hjelpe dere. Dere tror det kanskje ikke,
eller bryr dere ikke, men det er sannheten.
- Har du et øyeblikk? -Har jeg gjort noe galt?
Nei. Bokanmeldelsen din var kjempebra.
Du så Virkelig ut til å like Greven av Monte Cristo.
Det er favorittboken min. Jeg liker den enda bedre siden jeg kom hit.
Hvorfor det?
Greven lot ingen få overtaket over ham.
Han tok imot det han måtte, slag, fornærmelser, hva som helst.
Og han lærte av det.
Da tiden var inne for å gjøre noe, gjorde han det.
- Beundrer du det? -Nei, jeg respekterer det.
Har du den boken hjemme?
Jeg har den illustrerte tegneserien.
Det er ikke det samme.
Jeg må gå. Jeg går glipp av morgenoppropet.
Vent litt. Jeg har noe til deg.
GREVEN AV MONTE CRISTO
- Jeg tenkte du ville ha den. -Mener du det?
Du er så glad i den boken. Du bør ha en utgave av den.
- Jeg kan ikke betale for den. -Det er en gave.
- Du har vel fått gaver før? -Det er en stund siden sist.
- Det er min måte å takke deg på. -For hva da?
For at noen hører etter, selv om det bare er én elev.
Du er en god lærer, mr. Carlson.
Vi kan diskutere boken på fredag,
om du tror greven kan holde på deres oppmerksomhet.
Han har en sjanse.
Skal jeg lese fra en bestemt del?
Enkelt. Der hvor han rømmer fra fengsel.
Vær så god, stjernespiller. Her er garderoben din.
Det var bare en kamp amerikansk fotball, det var det hele,
men det var en kamp vi aldri skulle spilt.
Vaktene mot de innsatte. Vaktene trente fire ganger i uken.
Laget vårt ble plukket ut mandagen før kampen.
Vi hadde en to timer lang treningsøkt. Det hadde ingenting å si.
Vi skulle ikke vinne. Vi skulle bare møte opp.
- Hvem er den tøffeste her? -Hva mener du med tøff?
- Hvem kan snakke og få alle til å lytte? -Rizzo. Den svarte gutten der borte.
Michael så en åpning, en sjanse til å få kampen på vårt nivå,
til å jevne ut forskjellene. Men han trengte hjelp fra Rizzo.
En svart gutt med italiensk navn. Med Rizzo på laget, hadde vi en sjanse.
Hør her, hviting, jeg vet ikke hvordan du spiller i gata.
Samme det. Her inne er det vaktene som styrer spillet,
-og reglen er at de skal vinne. -Hvorfor det?
Vaktene styrer unna meg. De lar meg sone straffen min i fred.
Om jeg spiller og skader en av dem, vil de kanskje endre tonen.
Jeg sier ikke at vi må vinne. Jeg vil bare ikke få juling.
Det får du hver dag.
- Hvorfor er det så spesielt på lørdag? -Fordi vi kan ta igjen på lørdag.
De kødder ikke med deg som med oss, men de kødder med deg på andre måter.
Du er bare et dyr for dem.
- Jeg bryr meg faen ikke. -Jo, det gjør du.
Og det vil ikke forandre noe om vi slår dem på lørdag.
Så hvorfor, hviting?
For at de skal føle det vi føler. Bare i et par timer.
Ikke prøv på noe tull, negergutt.
Ingen skal bli skadet. Skjønner du?
- Jeg velger mynt. -Han velger mynt.
Han valgte mynt. Det ble mynt.
Kom igjen.
Du skal dø, din jævel. Du skal faen meg dø.
HJEMMELAG - 7
BORTELAG - 0
Ingen av dere kan dekke meg!
Vi har en kamp på gang! Jeg føler meg bra i dag.
Dette føles bra.
Faen!
Kom deg til helvete vekk fra meg!
BORTELAG - 14
HJEMMELAG - 14
Bare smil du, din jævel.
L 90 minutter tok vi kampen ut av fengselet,
førte den mange mil vekk fra porten
og den omliggende landsbygda,
og tok den tilbake til gatene i strøket vi kom fra.
l de 90 minuttene var vi frie igjen.
Rizzo!
Nokes, godt spilt.
For en gangs skyld vant vi, men det varte ikke.
Det kunne ikke vare.
Jeg ville bare dø.
Jeg var ikke alene på enecelle.
Jeg visste at mine venner var sammen med meg i dypet.
Hver lå i sin egen celle, med sin egen smerte og slet med sine egne demoner.
Rizzo var også der.
Jeg hadde mistet oversikt over tiden.
Jeg trodde aldri du skulle våkne.
Jeg trodde ikke jeg ville det.
John og Tommy er på den andre siden.
Hvordan går det med dem?
De lever.
Hvem gjør ikke det?
Rizzo.
Drepte de ham?
De banket ham etter tur helt til det ikke var noe igjen av ham.
Rizzo var død på grunn av oss.
Vi fikk ham til å tro at det å trosse vaktene
i en meningsløs amerikansk fotballkamp hadde en slags verdi,
at det ville gi oss en grunn til å fortsette.
Nok en gang tok vi feil.
VÅREN 1968
Har de gitt deg en løslatelsesdato?
Nokes hadde et brev fra bestyreren.
Han viftet det foran meg og rev det i stykker.
Når tror du det blir?
Jeg vet ikke. Sent på våren, tidlig om sommeren, eller noe.
Jeg skulle ønske vi slapp ut sammen med deg.
Det hadde vært fint om vi kunne gå ut herfra sammen.
Det er ikke verdt å tenke på det. Vi må sitte et helt år, ikke en time mindre.
Når jeg slipper ut, kan jeg få pater Bobby til å ta noen telefoner.
Bli kvittet par måneder.
- Det er ingenting å snakke om. -Det er mye å snakke om.
Om folk visste hva som foregikk her inne, ville de kanskje gjort noe.
Jeg vil ikke at noen skal få vite det.
Ikke pater Bobby, King Benny, Fat Mancho,
ikke moren min. Ingen.
Ja, ikke jeg heller.
Jeg vet ikke hva jeg skulle sagt til noen som visste om det.
Jeg kan ikke komme på noen som trenger å høre om det.
Enten vil de ikke tro det, eller så vil de ikke bry seg.
Jeg synes ikke vi engang bør snakke om det når det er over.
Vi blir nødt til å leve med det, og det blir vanskeligere av å snakke om det.
Så vi kan like godt la være å snakke om det.
Sannheten blir mellom oss.
Jeg vil kunne sove én natt
uten å måtte bekymre meg for hvem som kommer til rommet mitt.
Om jeg får oppleve det, blir jeg fornøyd.
En dag, John. Det lover jeg deg.
LØSLATELSESSKJEMA
Jeg var i mine siste timer som innsatt ved Wilkinson guttehjem.
Jeg fikk fire kopier av løslatelsesskjemaet. Et siste minne om tiden ved Wilkinson.
Mottakeren er ved god helse og anses å være klar for løslatelse.
Jeg hørte ikke nøkkelen i låsen
og bolten som slo.
Du burde sove.
Jeg ville bare si ha det. Det ville vi alle sammen.
Jeg sa det til ham.
Jeg sa: "Jeg bryr meg ikke om du gir meg overtid.
"Jeg nekter å jobbe på disse tidene."
- Men søkte du? -Ja.
For jeg søkte, men fikk avslag.
Jeg kom for tidlig tre dager. Fikk jeg overtid? Nei.
En de! av oss alle ble igjen der den kvelden.
En kveld jeg aldri vil glemme.
Natten til 1. juni, 1968, kjærlighetens sommer.
Min siste natt ved Wilkinson guttehjem.
HØSTEN 1981
Klokken 20.25 gikk to menn inn dørene.
Bartenderen kjente ansiktene deres slik nabolaget visste navnene deres.
De var to av grunnleggerne av West Side Boys.
De var også de mest dødelige.
Den blonde mannen hadde sittet i fengsel til og fra siden han var tenåring.
Han ranet og drepte som han ville, eller på kommando.
Han er fortiden mistenkt i fire uløste drap.
Han var en alkoholiker og kokainmisbruker med kort lunte som var rask på avtrekkeren.
Han skjøt en gang en mekaniker som snek forbi ham i en kinokø.
Den mørkhårede mannen var like dødelig,
og hadde begått sitt første drap på 17-åring.
Ti! gjengjeld fikk han 50 dollar.
Han drakk og tok stoff,
og hadde en kone han aldri så, som bodde et sted i Queens.
- Det vil ta mer enn fire år å få... -De tar det ved mellomvalget.
Han har karisma. Han kommer til å klare det.
Han er rett mann. Reagan kommer til å klare det.
Hei, Jerry. Hvem snakker de om?
De snakker om Reagans tale.
Gi de to mennene drinker og sett det på min regning.
Si til dem at republikanere ikke er velkomne i Hell's Kitchen,
og at enten en politisk konvertering eller et nytt samtaletema må til.
Skal bli.
- Mine herrer. -Ja?
Herrene der borte vil spandere en drink på dere på én betingelse.
Dere kan reglene. Ikke noe religion eller politikk.
Skjønner dere?
Bestill noe for meg. Jeg må på do.
Kan jeg hjelpe deg med noe, sjef?
Ikke akkurat nå.
Nyt resten av måltidet ditt.
TOALETTER
Jeg bestilte en brystfilet med pommes frites
og rundstykker. Jeg vet du liker det.
Er det i orden?
Se på fyren ved bordet. Se nøye på ham.
Faen i helvete.
Det er ham.
Kødder du?
Bingo.
Dette er helt utrolig.
Hallo. Lenge siden sist.
Hvem faen er dere?
Hvem faen ba dere sette dere?
Jeg trodde du ville bli glad for å se oss. Jeg tok visst feil.
Jeg trodde du ville få til noe mye bedre.
All opplæringen, alle de årene,
og så ender du med å passe noen andres penger.
Det virker bortkastet.
For siste gang, hva faen vil dere?
Ta den tiden du trenger. Du vil nok komme på det.
Jeg skjønner hvordan han kan glemme oss.
Vi var bare noe du og vennene dine kunne leke med.
Det er verre for oss å glemme det. Du ga oss så mye mer å huske.
Du klarer ikke å plassere oss, ikke sant?
La meg hjelpe deg-
Du ser på John Reilly og Tommy Marcano.
Ja.
Det stemmer.
Det var lenge siden.
Hvordan har det gått med dere?
Vi er ikke barn lenger.
Hva vil dere?
Det jeg alltid har ønsket er å se deg dø.
Du bestilte kjøttpudding.
Brystfileten er skikkelig god, men det får du aldri oppleve.
Du køddet det til.
Dere var redde drittunger, begge to.
Alle sammen. Livredde.
Jeg prøvde å gjøre dere tøffe og harde.
Da tok jeg feil av deg, Nokes.
Jeg trodde bare du likte å knulle og banke opp smågutter.
Dere kommer til å brenne i helvete.
- Dere kommer til å brenne i helvete. -Ja, etter deg.
Gjorde det vondt, Nokes?
Jerry.
Beklager, de smørbrødene burde vært takeaway.
- John Remy, hva sier du deg? -lkke skyldig, dommer
Thomas Marcano?
Ikke skyldig, dommer.
John Reilly og Thomas Marcano, dere varetektsfengsles uten kausjon.
l alle årene etter Wilkinson hadde vi aldri snakket sammen
om det som skjedde der.
Vi forble venner, men forholdet forandret seg.
Vi møtte på hverandre, og lurte alltid på når
vi ville bli tvunget til å konfrontere fortiden.
Det var én, Shakes.
En hva?
En Sean Nokes.
Nokes?
Da Nokes ble skutt,
jobbet Michael som assisterende statsadvokat i New York.
Han ringte og sa han ville møte meg på 45th Street i Queens, og la på.
- Hva sa de? -Hva?
- Hva sa John og Tommy? -Er ikke dette litt i overkant hemmelig?
Kom igjen. Snakket de om Nokes?
- John gjorde det. -Jaså? Hva sa han?
Han sa: "Det var én, Shakes."
Jeg hører de har ansatt Danny Snyder som advokat.
Midlertidig. King Benny vil gi dem en av sine advokater.
- Ikke la ham gjøre det. Snyder er perfekt. -Perfekt? Han er en alkis.
- Han er perfekt. -For hva da?
Dekker du saken for avisen din?
- Jeg? -Ja.
Jeg sjekker kinotidene, Mikey. Spør meg hvilken film som går når.
Jeg hadde flaks som fikk komme inn.
Har du kaffe?
La oss gå en tur.
Jeg skal føre saken mot John og Tommy for åpen rett.
- EF du gal? -Hør på meg.
Bli hjemme i morgen. Si du er syk, og redd livet ditt.
Jeg tar ikke denne saken for å vinne.
Jeg tar den for å tape.
Hva betyr det?
Det er tid for hevn.
John og Tommy startet dette. Det har begynt.
Det er et rot. Det er ikke slik jeg planla det, men sånn er det.
- Du og jeg kan gjøre det ferdig. -Hva da, Mikey?
Har du lest Greven av Monte Cristo i det siste?
Kanskje for ti år siden.
Jeg leser litt av den hver kveld.
Jeg leser ord som "hevn". "Søt, varig hevn".
Tid for hevn. Dette er vårt øyeblikk.
Hva er det du prøver å si?
Det er bortkastet om vi alle blir innblandet.
Det er på tide å sette en stopper for dette.
La oss gå.
Jeg ba om å få saken.
Jeg sa jeg var fra samme strøk som de tiltalte,
og kjente områdets mentalitet.
De gikk på det.
Og koblingen mellom John, Tommy og Nokes?
Hvilken kobling? Alle ungdomsforbrytelser blir slettet etter sju år.
Vi var aldri på Wilkinson.
Jeg må gå etter vaktene. Jeg må ta Wilkinson.
Ødelegge hele systemet.
Adam Styler, sivilkledd politimann. Jobber i narkoavsnittet i Queens.
Kjent for å presse langere for dop og penger. Har et kjent kokainproblem.
Annen personlig informasjon her.
Henry Addison. Jobber nå for ordføreren, om du kan tro det.
Han er nærmiljøkontakt i Brooklyn.
Seksualvanene hans er de samme. Han liker fortsatt sex med unge gutter.
Ralph Ferguson. Jobberi et sosialtjenestebyrå på Long Island.
Hvor lenge har du jobbet med dette?
Nylig skilt, ett barn,
og underviser på søndagsskole i helgene.
- Så han er ren? -Det er derfor jeg vil ta jævelen.
Planen er å innkalle Ferguson som karaktervitne.
Få ham til å snakke om bestevennen, Sean Nokes.
Når jeg får ham opp i vitneboksen, åpner jeg døren til Wilkinson.
Mike, er du sikker på at du vil gjøre dette?
Vi begravde det for så lenge siden.
Sover du fortsatt med lyset på?
Vil du at John og Tommy skal vite noe om dette?
Nei, det løser seg bedre i retten om de ikke vet noe.
Kjennelsen "ikke skyldig" måtte være en kjennelse ingen ville så tvil om.
Danny Snyder skulle forbli Tommy og Johns advokat.
Michaels plan berodde i stor grad på at Hell's Kitchen
skulle gi informasjon og holde tett.
Begge deler var kvaliteter som nabolaget hadde i overflod.
Vi etablerte en enke! kommunikasjonsmetode.
Om Michael sendte, ble det lagt igjen beskjeder på jobben
om at jeg skulle ringe min oppdiktede kjæreste, Gloria.
Om jeg måtte kontakte Michael, ville noen fra nabolaget
kjøpe morgenutgaven av New York Times,
skrive "Edmund" øverst i venstre hjørne av Metro-delen,
og legge den foran Michaels leilighet.
For at planen skulle lykkes,
måtte de få vi virkelig stolte på holde det helt hemmelig.
Planen var avhengig av å holde Michael i live,
noe som innebar å fortelle gjengen til John og Tommy
at han ikke var et mål.
Etter denne kvelden var ikke Michael tilgjengelig for noen av oss.
Vi så ham bare i retten.
- Var det alt? -lkke helt.
Fire vitner så skytingen og er villige til å vitne.
Vi må få det antallet ned.
- Jeg skal snakke med King Benny. -Bra.
Jeg takler to, men du må få ett på vår side.
- Ett hva? -Ett vitne.
Et vitne som sier at John og Tommy var et annet sted drapskvelden.
Et vitne de ikke kan tvile på.
- Har de ikke et navn for det? -En dommer ville kalle det mened.
- Og vi kaller det? -En tjeneste.
Kom deg OPP-
- Tony? -Ja, King.
- Få Danny Snyder hit. -Hvem, advokaten Danny Snyder?
- Kjenner du flere enn én Danny Snyder? -Nei, King.
Hent han du kjenner til.
Jeg kan ikke gjøre dette nå. Det er lenge siden for meg.
Du trenger noen som er yngre. En som er slik jeg var.
Yngre er ikke bedre.
Har ikke erfaring, kjenner ikke forholdene i rettsbygningen.
Jeg er glad jeg finner rettsbygningen.
Jeg hadde bare fire saker i fjor. Vet du hvor mange jeg vant?
Ingen. Så mange.
I to av dem tror jeg juryen klandret meg personlig.
De må ha vært uskyldige.
Det er vanskelig å løse uskyldige fra en tiltale.
Jeg hadde ikke engang planer om noen rettssak.
Jeg ba dem erklære seg skyldige for å få en mild dom.
Jeg hadde ikke engang planer om noen rettssak.
Planene dine har endret seg.
Jeg er redd jeg vil gjøre en feil og si noe galt,
en gal manøver et sted. Du vil ikke ta den risikoen.
- Livet er risiko. -Unnskyld?
- Livet er risiko. -Er livet risiko?
Jeg har ikke vært her inne før.
- Hva trenger du meg til? -Hør her.
Du vil bli gitt svarene og spørsmålene.
Alt du trenger å gjøre er å lese. Du kan vel lese?
Er det på engelsk?
Bare ikke mist fokus. ikke drikk, og ikke tap.
- Hva om jeg taper? -Da blir det blund i jorda.
Aldri hørt det uttrykket før.
Blund i jorda.
Jeg takler ikke slikt lenger. En fyr blir påkjørt av bussen
og saksøker, det liker jeg.
En dame glir på supermarkedet, jeg er på hennes parti.
Diskusjonen er over.
Jeg er alkoholiker. Det er en drapssak. Det er ikke noe for meg.
- Det var det, en gang. -Ja, men...
Før du lot flaska ta kontrollen.
Vær edru i morgen. Og ikke se så bekymret ut, Snyder.
Du har ingenting å tape, akkurat som oss andre.
Jeg vil ikke være en byrde for deg, men bortsett fra...
Eller i tillegg til alkoholproblemene, har jeg et lite narkotikaproblem.
- Ikke noe stort, bare... -Gå.
Noen dager etter at Michael tok saken,
fikk West Side Boys besøk av King Benny.
The King ba om at skjellordene mot Michael skulle fortsette.
Rop om "forræder" og "kloakkrotte" ble hørt i hele gata.
Men det var ingen drapsforsøk på ham.
Hvis det skulle bli et drapsforsøk på ham,
kunne det bare komme fra King Benny.
Det eneste ryktet som betydde noe
hadde spredd seg gjennom gatene med en kules hastighet.
King Bennys sjusovere spant sine renker.
"Sjusovere" var et gatenavn på folk som hadde vært på ungdomsanstalt.
HVOR MYE HADDE HUN DRUKKET?
Skal du betale for det, din lille kødd?
Trenger hjelp fra deg. Trenger en stor tjeneste.
Ser deg utenfor.
- Har King Benny vært hos deg? -Du snakker.
Litt av en gjeng vi har satt sammen?
Du har en full advokat på den ene siden, og en barneadvokat på den andre.
En avisgutt, ter seg som Dick Tracy.
Det er fire vitner som så alt.
Og de to tiltalte dreper flere enn kreft.
General Custer hadde større overlevelsesmuligheter.
Det er ingen forbindelse mellom vakta og oss.
Politiet tror det er et narkotikadrap.
Du må trekke i noen snorer for oss.
Hvis du blir tatt, blir det seriøse problemer.
Jeg snakker om ekte fengsel.
De er ikke snille gutter lenger.
De er mordere nå.
Kalde som stein.
Jeg vet det.
Jeg vet hva de var og hva de er, det handler ikke om det.
Det er ikke verdt det, å kaste bort livet for å bli kvitt.
Du og advokaten har mulighet til å komme dere ut.
Til å komme dere ut rett vei.
Det er ikke noe valg. Ikke for oss.
Av og til spiste jeg middag med Carol.
Hun bodde fortsatt i nabolaget, og var sosialarbeider i South Bronx.
Hennes omtanke for oss var ikke mindre ettersom årene gikk.
Når vi gikk ut sammen, gikk hun mellom Michael og John,
holdt armene deres,
mellom advokaten og morderen.
Ran meg eller gift deg med meg, Shakes. Jeg orker ikke noe annet.
Kan du ikke ta et par øl?
Hvis det er det beste du har å by på.
Jeg kan ta med en klem og et kyss.
Avtale.
- Du ser trøtt ut. -Takk.
Gir de deg ikke tid til å sove i den nye jobben din?
Hvor mye vet du?
Bare det som sies i nabolaget.
Og det jeg leser i aviser som din.
Hva sier nabolaget?
De skal bure inn John og Tommy resten av livet.
At de beste vennene deres skal gjøre det.
- Tror du på det? -Vanskelig å ikke gjøre det.
Så sant ikke alle tar feil. Han tok saken.
- Han tok saken. -Hva mer er det å si?
Du kjenner Michael veldig godt, kanskje bedre enn det jeg gjør.
Ja, jeg trodde jeg gjorde det. Nå vet jeg ikke.
- Det gjør du. -Jeg gjør ikke det!
Han gikk inn dit og spurte om saken!
Fortell meg, hva slags venn er det?
Den beste typen.
Den typen som kaster bort alt for å hjelpe vennene sine.
Hva mener du?
Du kjenner nabolaget, Carol. Alt er svindel.
Hvorfor skulle dette være annerledes?
Jeg er sulten.
Jeg skal hente noe å spise.
Det er et punkt hos Michael man ikke kommer forbi.
Man kan prøve. Jeg prøvde.
Og han bare kobler ut.
Kunne ikke ta på ham, kunne ikke engang puste på ham.
Jeg trodde det var min feil.
Etter en stund, blir det lettere å bare gi opp.
- Elsker du ham fortsatt? -Jeg tenker ikke på det.
Hvis jeg gjorde det, ville jeg si ja.
- Men du er sammen med John nå. -Ja.
I den grad man kan være sammen med John.
Mannen jeg kjenner er ikke gutten du husker.
Ingen av oss er det.
Men det er noe spesielt med John.
Man må bare anstrenge seg litt for å se det.
Hvorfor ba du meg aldri med ut?
- Jeg? -Ja.
Fordi du var Mikeys jente.
Han fikk deg først.
- Og etter Mikey? -Jeg tror det var Tommys tur.
Faen ta deg.
Jeg trodde ikke du ville si ja, og...
Du tok feil, Shakes.
Hva? Si det.
Du jobber i sosialtjenesten. Du har tilgang til mapper.
Og fra tid til annen vil vi trenge informasjon.
- Samme det. -Vent. Hva?
Hva vil du? Vil du ha informasjon?
Skal jeg skaffe mappene? Jeg skal skaffe dem. Hva vil du?
- Besøker du fortsatt John? -Ja, en gang i uka, i en times tid.
- Bra. -Bra?
Ja, bra. Men ikke si at du har truffet meg.
Ikke si noe til ham.
Jo mer han tror dette er håpløst, desto bedre kan det gå.
Shakes, hva handler dette om?
Vil du ha en Rolls-Royce? Da kommer du ikke hit.
Dra til England, eller hvor de nå enn lager dem.
Vi! du ha sjampanje, dra til franskmennene.
Trenger du penger, Oppsøk en jøde.
Men hvis du vil ha dritt begravet under en stein et sted,
eller en hemmelighet ingen vil at noen skal vite om, er det bare ett sted å dra.
Hit, Hell's Kitchen. Det er et oppbevaringssted for dritt.
De mister det, og vi finner det. Glem det.
Nå har du bare to som er villige til å vitne.
De andre ombestemte seg.
- Hvilke to? -Forretningsmennene i baren.
- Det er fortsatt to igjen. -Inntil videre.
Alt annet faller på plass?
Unntatt vitnene dine. Vi har ikke funnet noen ennå.
Jeg vet det.
Da du ble sendt bort,
var jeg alltid lei for at jeg ikke fikk gjort mer for deg.
- Jeg visste ikke at du likte duer så godt. -Jeg liker alt som ikke snakker.
Michael hadde en klar idé om rettssakens gang.
Han var ute etter å domfelle Wilkinsons hjem for gutter,
Sean Nokes, Adam Styler, Henry Addison og Ralph Ferguson.
Jeg vil gi dere bevis og vitnesbyrd for å bevise det.
Jeg vil plassere dem på åstedet.
Jeg vil hente inn vitner som kan bekrefte
at de var der den dødelige kvelden.
Jeg vil presentere nok bevis til at dere kan gå inn i et juryrom
og komme tilbake med en klar beslutning hinsides enhver rimelig tvil.
Dere vet nok alle hva det betyr,
siden dere sikkert ser like mye fjernsyn som jeg gjør.
John Reilly og Thomas Marcano
er to uskyldige syndebukker, arrestert i all hast
og like hastig tiltalt på svært begrenset grunnlag.
Det er i det minste positivt at han kjenner navnene deres.
Det er hyggelig når du kommer på besøk.
- Få en annen skje. Denne er møkkete. -Her.
Nei, hun gjør det.
Hvordan er det på jobb?
Jeg er fortsatt der.
Pappa, jeg dro ned til rettslokalet.
Jeg så John og Tommy.
Og jeg tenkte tilbake på tida da vi var...
Hvor er kyllingen?
- Så? -Ingenting.
Det var bare noe jeg tenkte.
- Men det går bra? -Ja. Det går bra.
Bra.
- Hva i helvete er de til? -De er til å be med.
Se på denne dritten.
Tror mora di at du er i militæret eller noe slikt?
Ingenting av det er på godkjent-lista.
Mora di har sikkert en kopi av den lista.
Hun snakker ikke så bra engelsk.
Ikke klandre oss for at den jævla mora di er dum.
Når skal vi få høre deg be?
Kanskje han trenger noe å be for.
Legg hendene på bordet.
Spre beina.
Nå kan du finne på noen bønner.
Vi hører ingen bønn.
Du bør begynne, ellers mister Styler batongen opp i ræva di.
"Velsignet er du blant kvinner
"og velsignet er frukten av ditt skjød, Jesus."
Be fint og høyt.
Høyere.
Be, din jævel. Kom igjen!
Høyere!
Ave Maria!
Høyere, jævel!
Be som om du var i en kirke!
Beklager at jeg er sen. Jeg mistet begrepet om tida.
Jeg har en idé om et vitne, men jeg er ikke sikker ennå.
Men jeg vil at du skal bli med så du kan se det.
- Hvor skal vi? -Til ham.
- Hvor er det? -Det er i presteboligen.
Nei, Shakes.
Hvordan gikk det i retten i dag?
Som første runden i en kamp. Alle bare føler på de andre.
- Hvordan så guttene ut? -Som om de ønsket de var et annet sted.
Det er medlemmene som gått seg bort man helst ønsker seg tilbake.
Det er ikke for sent, pater.
Vi har fortsatt muligheten til å hente et par bortkomne lam.
En mulighet til.
Er den muligheten lovlig?
Siste mulighet er aldri det.
Står King Benny bak dette?
Han er med, men han trekker ikke i trådene.
- Hvem gjør det? -Michael.
Jeg burde ha forstått det. Det øyeblikk han valgte saken
-burde jeg ha tatt hintet. -Det er en god plan.
Michael har alt under kontroll. Alle aspektene man ser på
-har han kontroll på. -Ikke alle aspekter.
Du trenger noe, ellers ville du ikke vært her.
- Man lurer ikke en ekspertløgner. -Stemmer.
Så hva er det? Hva trenger du?
Vitne.
Vi trenger noen som kan vitne og si at de var sammen med dem
på drapskvelden.
Så du tenkte at hvis du hadde en prest, ville det vært perfekt.
Ikke en hvilken som helst prest.
Du ber meg om å lyve?
Du ber meg sverge for Gud, for så å lyve.
Jeg ber deg om å redde to av guttene dine.
- Drepte de den vakta? -Ja.
Så det de sa var sant? De gikk inn og drepte ham?
Ja.
De drepte ham akkurat sånn.
Jeg tror jeg trenger en drink.
Noen som vil ha en drink?
Ja.
Det er litt av en tjeneste du ber meg om.
Vi vet det.
Nei, det tror jeg ikke.
Du sa at hvis det var noe som var virkelig viktig,
kunne jeg komme til deg og spørre deg.
Jeg tenkte mer på Yankee-billetter og slikt.
Jeg trenger ikke Yankee-billetter, pater. Jeg trenger et vitne.
Hva med det livet som ble tatt, Shakes? Hva er det verdt?
For meg? Ingenting.
Hvorfor ikke? Si det.
Han var vakt på Wilkinson...
Ok?
Om pater Bobby skulle bli involvert,
fortjente han å vite hva han bega seg inn på.
Hvis han ikke gjorde det, stolte jeg på at sannheten ble her.
Jeg tenkte at Carol trengte å vite det også.
Herregud, vi var bare gutter. Vi var ikke så tøffe.
De holdt oss nede.
Jeg fortalte dem om torturen, julingen og voldtektene.
Jeg fortalte dem om de fire livredde guttene som ba
til pater Bobbys Gud om hjelpen som aldri kom.
Jeg fortalte dem alt.
Så kan man ikke stå imot lenger. Vi bare tok imot alt.
John pleide å jamre om natta. Man hørte det nedover hele gangen.
Du vet han ville bli prest.
Så trekker han buksene hans ned. Jeg visste ikke engang hva en sugejobb var.
Det bare svartnet for meg. Jeg husker jeg ikke klarte å puste.
Så holdt jeg på å kveles.
Han trakk ut hårene fra bakhodet mitt.
Så svartnet det for meg.
Men jeg husker at de tok oss ned i kjelleren for moro skyld,
bandt oss tre sammen,
og fikk de andre til å se på mens de trakk ned buksene deres og knullet dem.
Jeg har en beslutning jeg må ta.
Jeg håper bare det er den riktige.
Det blir det, pater, samme hva du bestemmer deg for.
Så du satt, du spiste middag,
-og de to mennene kom inn på McHale's? -Ja.
Så du dem idet de gikk mot bordet der Nokes satt?
Jeg la merke til det, ja.
- Hørte du hva de sa seg imellom? -Nei.
- Så du dem ta opp pistolene? -Nei.
- Hørte du skuddene? -Ja, jeg hørte skuddene.
Og hva gjorde de? Hvordan var oppførselen deres etter at de skøyt?
De gikk ut av McHale's som om ingenting hadde skjedd.
Og på det tidspunktet, Mrs. Salinas, så du ansiktene deres klart?
Ja. Jeg så opp idet de gikk.
- Er du sikker? -Ja, veldig sikker.
Er de to mennene du så på McHale's i dette rommet i dag?
Ja, det er de.
Kan du peke på dem for juryen?
De sitter der borte.
Dommer, notér
at Mrs. Salinas har identifisert de tiltalte, John Reilly og Thomas Marcano
-som de to mennene det handler om. -Notert.
Takk. Ingen flere spørsmål.
Advokat, er dere klare til å fortsette?
Ja, dommer, det er vi. God morgen.
Jeg har bare noen få spørsmål.
Det vil ikke ta for mye av tida di, Mrs. Salinas.
Du nevnte at du bare drakk vin til maten. Stemmer det?
Ja.
Er du sikker på det? Er du sikker på at det var alt du drakk, én flaske vin?
Ja, en flaske rød Chianti.
- Hadde du drukket noe tidligere? -Hva mener du med "tidligere"?
Til lunsj, for eksempel. Drakk du noe til lunsj?
- Ja, det gjorde jeg. -Hva drakk du?
Jeg var og shoppet og stoppet et sted på Madison Avenue...
Jeg spurte ikke hvor du var. Jeg spurte hva du drakk til lunsj.
- En martini. -Og hva mer?
Sikkert litt Vin.
Ja, og hvor mange glass vin drakk du?
Et glass, kanskje to?
- Nærmere to? -Ja, sikkert to glass.
Hadde du...
Det er som å trekke tenner.
Jeg burde ha festet spørsmålene på skjorta hans.
Og fortell meg...
Under middagen...
Stryk det.
NÅR SPISTE
DU LUNSJ?
Når spiste du lunsj, Mrs. Salinas?
Protest, dommer.
Hva hun gjorde på dagen drapet fant sted
har ingenting å gjøre med hva hun så om kvelden.
Hvor mye hun hadde drukket har det, dommer.
Avvist.
Mrs. Salinas, når spiste du lunsj?
- Rundt 13.30. -Og hva spiste du til lunsj?
Det var en stund siden. Sikkert en salat.
Jeg liker å spise lett mat om dagen.
En martini, to glass vin, og en salat. Stemmer det?
Ja, det stemmer.
Så drakk du vin til middagen, omtrent seks timer senere. Stemmer det?
Ja, det stemmer.
Hvor mye vin hadde du drukket
da mine klienter angivelig gikk inn på McHale's?
- To glass. -Vil du si at fire glass vin
og en martini på seks timer er mye for deg å drikke?
Ja, det er det.
Har du hørt en pistol bli avfyrt før denne kvelden?
Nei.
- Hvordan vil du beskrive lyden? -Det var høyt. Som fyrverkeri.
- Ble du skremt av lyden? -Veldig.
Lukket du øynene?
Til å begynne med, inntil det opphørte. Da åpnet jeg dem.
Trodde du at de to mennene som skjøt ville drepe alle på McHale's?
Jeg visste ikke hva jeg skulle tro. Jeg visste bare at mannen hadde blitt skutt.
Trodde du at du kunne bli drept av de to kaldblodige morderne?
Ja, det gjorde Jeg-
Men til tross for den frykten, til tross for livsfaren du var i.
Så du dem i ansiktet idet de gikk?
- Ja, det gjorde jeg. -Stemmer det?
Ja, det gjorde Jeg-
Så du på ansiktene deres? Så du
virkelig, Mrs. Salinas?
Jeg kastet et blikk på dem idet de gikk forbi, men jeg så dem.
Du kastet et blikk?
Du så ikke skikkelig?
Jeg så dem.
Du kastet et blikk, Mrs. Salinas.
Du kastet et blikk på dem gjennom øynene på en veldig redd kvinne
som kanskje hadde fått for mye å drikke.
- Protest, dommer. -Unødvendig, dommer.
Jeg har ingen flere spørsmål.
Takk, Mrs. Salinas. Du kan gå ned.
Klokka var 06.15 søndag morgen.
Frank Magcicco jobbet i drapsavsnittet i Brooklyn.
Han var førstebetjent med et godt ry.
Han var også King Bennys nevø.
Nick Davenport jobbet hos internetterforskningen.
Han var ambisiøs og ville bli kaptein før han ble 40.
Han visste at den raskeste veien opp
var å felle maksimalt antall uærlige politimenn på kortest mulig tid.
Frank, hva er denne dritten?
Var jeg deg, ville jeg gjort som gutten sier.
Klarer du denne, vil du spise frokost en gang i måneden med direktøren.
Du er virkelig interessert i denne Styler. Hvorfor bærer du nag til ham?
- En ting til. -Kan knapt vente.
Det er enkelt. Ingen vet hvem du fikk denne informasjonen fra. Jeg mener ingen.
Hvordan fikk du den?
Jeg fikk den bare i fanget. Slik den vil havne i ditt fang.
Himmel og hav.
- Du har alt annet enn en tilståelse. -Jeg overlater det til deg.
Jeg foretrekker at du slår det ut av ham.
Det er tilmed overvåkningsbilder.
Denne dritten håver inn omtrent 5000 dollar i måneden ved å svindle pushere.
- Har gjort det i omtrent tre år. -Snarere fire.
- Han vil ikke se fem. -Har du til en fellende dom?
Det er ikke opp til meg. Det er opp til juryen.
Vis dette til juryen.
Hva har du der, Ness?
For omtrent tre uker siden, ble en narkotikadealer
ved navn Red Lopez funnet i en bakgård i Jackson Heights.
Tre kuler i hodet, ingenting i lommene.
Jeg er med så langt.
Dette er pistolen som drepte ham, dette er hylsene.
Hva er det bak dør tre?
Avtrykkene på pistolen tilhører Adam Styler.
- Kan du gjøre meg en tjeneste? -Hva da?
Hvis jeg kommer på fiendelista di, ring meg.
Gi meg en mulighet til å beklage meg.
Trenger du noe annet, snakk med Frank.
- Han vet hvordan man får tak i meg. -Ta vare på deg selv.
- Du gjør det vanskelig for deg selv. -Jeg skal gjøre det jeg kan.
- Vurderte du å bli politimann? -Og forlate de skikkelige?
- Jesu legeme. -Amen.
Jesu legeme.
Amen.
Kristi legeme.
Michael hadde gjort alt man kunne forvente
fra en offentlig anklager som ville se en domfelling.
Han fikk en rettstekniker til å finne ut hva slags pistol som drepte Nokes.
Han hadde bare aldri våpenet han kunne legge fram som bevis.
Og han ga aldri juryen et motiv for drapet.
Påkjenningen, arbeidsmengden
og usikkerheten ved utfallet var en stor byrde for ham.
Så du ansiktene deres?
Ja, jeg så på dem, og de så på meg.
Sa de noe til deg?
Nei, de bare så på meg og gikk ut av McHale's.
Er du sikker på at de to tiltalte drepte Sean Nokes?
Jeg vet at de drepte ham.
Hvis planen fungerte, ville det bli alles suksess.
Hvis det gikk galt, ville det være Michaels skyld.
Pater Bobby Carillo, presten med det beste enhåndskastet på hele West Side,
forble nøkkelen til planen som skulle få alle involverte til å slippe unna med drap.
Snudde du deg og så deg bakover da du hørte skytingen, Carson?
Hvorfor snudde du deg ikke, Carson?
Jeg var opptatt av min ledsagers sikkerhet.
Truet de to individene deg?
Nei.
Truet de noen andre i McHale's Restaurant, så vidt du vet?
Jeg så det ikke, men jeg vet det.
Hvis du ikke så de tiltalte skyte fyren,
hvordan vet du at det var de tiltalte som skjøt ham?
Hva er det som er så viktig?
Shakes burde ikke ha sendt deg. Det er for risikabelt.
Ingen sendte meg. Jeg ville treffe deg.
Hvorfor det?
Shakes traff pater Bobby for to uker siden.
- Han har ikke hørt fra ham siden. -Det er ikke en beslutning han tar over natta.
- Hva om han ikke vitner? -Da har vi et seriøst problem.
Få Shakes til å snakke med pater Bobby igjen.
Få ham til å fortelle hele historien. Han vet hva det betyr.
Han har allerede gjort det.
Hva?
Jeg var hos ham da han snakket med pater Bobby.
Jeg hørte alt, Michael.
Så du vet det.
Ja.
Hvis du bare hadde sagt det til meg...
Tror jeg ting kunne vært veldig annerledes.
Hvis du hadde kunnet snakke.
Kanskje...
Hvordan går det?
Carmine, dietten fungerer. Jeg bryr meg ikke om hva folk sier.
- Du er fortsatt svak for Doris Day. -Hun var en fin kvinne.
Kjenner du strega?
Det er vanskelig å overse en dame med fire vorter og bare ett øye.
Hun trenger hodene.
Ta med dette til heksa.
Hvorfor trenger hun hodene?
- Hun tar øynene. -Glimrende.
Legger dem i en bolle og blander dem med vann og olje.
Og så?
Når folk har hodepine, går de til henne.
Hun ser dem i øynene og forteller dem
hvem som ønsker hodepinen.
Hun sier noen ord og hodepinen forsvinner.
Av og til dør den som ønsker hodepinen også.
Denne fyren, Addison, han som jobber for borgermesteren,
han slutter i jobben om to uker.
Han vil ikke at noen skal vite hva slags fyr han er.
Han vil ikke at noen skal se bilder av ham de ikke burde se.
- Vet han dette? -Det vil han.
Guttene han kjøper til festene er dyre.
Addison tjener godt, men han tjener ikke skikkelig bra.
Hvor mye skylder han?
8000 dollar med høy rente. Jeg har betalt det.
Du har betalt?
Addisons gjeld tilhører meg nå.
- Du hater gjeld. -Jeg hater Addison.
Vi er i den skitne fasen nå. Det er nå jeg spiller.
Og jeg liker å spille alene.
Du er en bra gutt. Du har alltid vært det. Ikke la dette forandre på det.
Mora ga ham navnet Edward Goldenberg Robinson
etter favorittskuespilleren hennes.
For å fortsette Hollywood-forbindelsen
tok Eddie Robinson gatenavnet Little Caesar
imens han jobbet seg oppover i den lukrative dophandelen.
Han hadde en 12 år gammel sønn i en privat skole nord i New York.
Han kalte ham Rizzo, etter sin yngste bror,
som døde i varetekt i Wilkinsons hjem for gutter.
- Jeg vil at du skal gi meg litt penger. -Greit.
Jeg skal samarbeide.
- Hvor lenge er det til du betaler tilbake? -Jeg betaler ikke tilbake.
Noen andre gjør det.
Er dette noen jeg kjenner?
- Lillebroren din kjente ham. -Rizzo?
Hvordan kjente han Rizzo?
Henry Addison var vakt i en reformskole nord i byen.
Han var der samtidig med Rizzo, før og etter at han døde.
Tell opp 8000 dollar, legg dem i en konvolutt.
Du har vært med lenge, gamle mann.
Gamle menn har alltid det.
Du var med i mafiaen da den var tøff.
Jeg var med når seg Kunne.
Så bra ut samtidig.
Ga virksomheten litt stil, litt klasse.
Gjorde at det innga respekt på grunn av klesstilen og måten å snakke på.
Jeg har alltid likt det hos deg.
Jeg kan ikke hjelpe deg. Skredderen min er død.
Jeg skal oppsøke vennen vår og samle inn pengene han skylder meg.
- Han skylder deg mer enn penger. -ingenting er verdt mer enn penger.
- Dette er det. -Hva da, gamle mann?
Hva skylder han som betyr mer enn dollar?
Han skylder deg Rizzo. Det var han som drepte broren din.
- De sa han døde av lungebetennelse. -De sa det.
Hvorfor er dette relevant?
Så Ralph Ferguson er søndagsskolelærer.
Jeg vet ikke, advokat. Det du ber om er veldig uvanlig.
Jeg forstår det, dommer. Men juryen må ha et inntrykk av offeret.
Ellers er det bare et navn i nekrologen.
Snyder, har du noen innvendinger?
Jeg har ingen problemer med det.
Dommer, aktoratet vil kalle inn Ralph Ferguson til vitneboksen.
- God morgen, Ferguson. -God morgen.
Takk for at du kom. Jeg innser at dette har vært en lang reise.
Jeg beklager at anledningen måtte være noe slikt.
Du og offeret, Sean Nokes, var veldig gode venner.
Ditt vitnemål som karaktervitne er veldig verdifullt.
Vi var gode venner. Ville vært vanskelig å finne en bedre venn.
- Ville du si han var din beste venn? -Jeg var hans næreste, det er sikkert
- Hvor lenge kjente dere hverandre? -Rundt 17, 18 år.
- Traff dere hverandre ofte? -Så ofte vi kunne.
Helger, fridager, ferier, slike ting.
- Hva slags mann var Sean Nokes? -Han var en god mann.
Han var for god til å bli skutt av et par gateramper.
Protest. Meningsytring, ikke fakta.
- Han ble spurt om sin oppfatning. -Avvist. Fortsett.
Ferguson, har du kjennskap til fiender han kan ha hatt?
Sean Nokes hadde ingen fiender.
Takk, Ferguson. Jeg har ikke flere spørsmål.
- Hva er det, et fengsel? -Nei, en ungdomsanstalt for unge gutter.
Hvilken funksjon hadde du på denne ungdomsanstalten?
Vanlige ting.
Sørget for at guttene holdt seg i skinnet, at de kom til undervisningen i tide,
sørget for at de ikke lagde bråk, at de la seg om kvelden. Ingenting spennende.
Som vakter, fikk du og Nokes lov til
å bruke fysisk makt for, som du sa, " sørge for at de holdt seg i skinnet"?
- Hva mener du med fysisk makt? -Fikk du lov til å slå dem?
Nei, selvfølgelig ikke.
Ble noen av guttene slått av noen av vaktene
mens du var på Wilkinson?
Noe slikt kan sikkert ha hendt.
Det var et stort sted, men det var ikke vanlig praksis.
Ok. La oss være mer litt mer spesifikke.
Slo du eller Nokes noen gang noen av guttene dere passet på
ved Wilkinson hjem for gutter?
Skal jeg gjenta spørsmålet?
Nei.
Vær vennlig å svare. Husk at du er under ed.
Noen av guttene som vi mente hadde disiplinære problemer
ble av og til slått.
Og hvordan ble de slått?
- Jeg vet ikke hva du mener. -En neve,
håndflate, batong, kanskje?
- Det kom an på hva situasjonen krevde. -Hvem avgjorde situasjonen?
Vakta som var der.
Det er mye makt å ha over en gutt, eller hva?
- Det fulgte med jobben. -Fulgte tortur med jobben?
Gutter ble torturert, ikke sant?
Definer tortur.
La oss definere tortur.
Brenning med sigaretter, tilfeldig juling.
Isolasjon uten mat og lys.
Fant det sted?
- Av og til. -Hvem torturerte dem?
- Vakter. -Hvilke vakter?
Jeg husker ikke alle.
Husk én.
Advokat, denne utspørringen bør føre til noe som har med saken å gjøre.
- Den vil det, dommer. -For din skyld.
Ferguson, forekom det seksuelle overgrep
på Wilkinson hjem for gutter?
Var det noen gang noen seksuelle overgrep på Wilkinson hjem for gutter?
- Ja, jeg har hørt at det var det. -Jeg spør ikke om hva du har hørt.
Jeg spør om hva du så.
- Vær så snill og lukk døra. -Jeg trodde dere guttene likte det.
Ja, jeg så det.
Og misbrukte du og Nokes noen av guttene?
Voldtok du og Sean Nokes noen gang noen av guttene på Wilkinson?
Advokater, kom hit.
Jeg knullet nettopp din lille venn Johnny.
Advokat, hva i helvete er det som skjer?
Jeg kalte visst inn galt karaktervitne.
Jeg strakk meg langt for at du skulle få kalle inn dette vitnet.
Nå slår det tilbake på deg.
Ferguson, vær så snill, ikke gjør dette.
Ferguson, vennligst besvar spørsmålet.
- Vennligst, Ferguson. -Jeg kommer innom i morgen.
La meg spørre deg, Ferguson. Sean Nokes...
Jeg liker det fint og rolig.
...besøkte deg hjemme ved en rekke anledninger, stemmer det?
Lot ekskona di Sean Nokes være alene med barnet deres?
Vårt barn?
Ja, lot ekskona di Sean Nokes være alene
med barnet deres?
Det var ingen grunn til at han skulle være det.
Det var aldri aktuelt.
Var aldri aktuelt? Uttrykte hun bekymring?
Vi har en erklæring som forklarer hvorfor hun aldri tillot
Sean Nokes å være i et rom alene med din sønn.
- Protest. -Godkjent.
Du skal aldri røre meg igjen!
Ja.
Ja?
Ja, hva da?
Ja, Sean Nokes hadde erfaringer med noen gutter.
- Var du der? -Ja.
- Observerte du disse erfaringene? -Ja.
Gjorde du mer enn å observere?
Jeg drakk da...
Var det andre vakter der i forbindelse med disse opplevelsene?
Ja.
- Med deg og Nokes? -Ja.
- Ved mer enn én anledning? -Ja.
Ferguson, mener du fortsatt at Sean Nokes var en bra mann?
Han var min venn.
En venn som voldtok og misbrukte gutter han ble betalt for å passe på?
Jeg har ingen flere spørsmål.
Jeg vil bli ferdig med dette.
Vitnet kan gå.
Ferguson.
Hvis jeg var deg, ville jeg ikke dra for langt hjemmefra.
Folk vil ha interesse av å snakke med deg. Skjønner du?
Michael fortsatte å svømme i begge ender av bassenget.
Mens han spilte aktor og forsvarsadvokat, avslørte han Ferguson som den han var
og skjulte fortsatt John og Tommys motiv for å drepe Nokes
fra rettens øyne.
Little Caesar, som alltid hadde et bilde av sin døde bror i brystlomma,
krevde inn Henry Addisons lån.
Det var et lån Addison ikke hadde råd til å betale tilbake.
Og det ga Little Caesar den eneste grunnen han trengte
til å hevne Rizzo.
Davenport var rask med å følge opp Adam Styler.
Han ble snart arrestert og anklaget for drapet på Queens-dopdealeren
og åtte tilfeller av korrupsjon og bestikkelse.
Det er seks til meg, to til deg.
De fleste spiller dette spillet om sommeren.
Det er enklere å se ballen uten tårer i øynene.
Jeg gir faen i de fleste.
Du vil få hjerteanfall, og jeg puster ikke i munnen din.
Jeg vil ikke gifte meg med deg heller.
John og Tommy lukter noe. De vet bare ikke hva.
En spansktalende bor i Det hvite hus innen det når hjernene deres.
Snyder hjalp oss virkelig. Han er ikke så verst.
Slik du uttrykte det, trodde jeg knapt han kunne stå.
Han er fyllik, men han er ikke dum.
Vi vinner bare når John og Tommy går fri.
Da må du få dem bort fra åstedet.
Du må plassere dem et annet sted. Bare et vitne kan gjøre det for deg.
Han leker usynlig så langt. Ingen har sett ham.
Hva om han ikke kommer? Hva om vi må fortsette slik?
Gatas rettferdighet er den eneste som betyr noe.
Retten er for rikfolk med dresser, penger,
advokater med tre navn. Hvis du har kontanter, kan du kjøpe rettens rettferdighet.
Men på gata, har ikke rettferdigheten noen pris.
Hun er blind der dommeren sitter, men ikke her ute.
Her ute har kjerringa øyne.
Vi trenger begge deler.
Da trenger du et vitne.
Mine damer og herrer i juryen, dere skal se bort ifra
Ralph Fergusons vitneforklaring.
Hele hans vitneforklaring er strøket fra denne protokollen.
Det avslutter aktoratets sak, dommer.
- Du er ferdig? -Ja.
Er forsvaret klart til å fortsette?
Jeg vet ikke, dommer.
- Jeg vet ikke. -Du vet ikke?
Jeg er ikke sikker. Vi venter...
Greit. Kl. 09.00 i morgen tidlig. Kom med et vitne eller vær klar til å oppsummere.
Er alt bra?
Glad for å høre det.
Du er sen.
Veldig interessant å være på morgenmesse.
Dommer, forsvaret ber pater Robert Carillo gå til vitneboksen.
Kjenner du de fleste i ditt sogn?
Jeg kjenner alle i mitt sogn.
Kjenner du de to tiltalte, John Remy og Thomas Marcano?
- Ja, det gjør jeg. -Hvor lenge har du kjent dem?
Siden de var gutter. Begge var elever hos meg.
Forbli stående.
- Hvor lenge har du vært der? -Det blir 20 år denne våren.
- Løft høyre hånd. -Jeg er prest.
I staten New Yorks sak
mot John Reilly og Thomas Marcano,
sverger du at vitneforklaringen du nå skal gi er sannheten,
hele sannheten og ingenting annet enn sannheten?
Ja.
Å være pastor, holde messe daglig, høre på bekjennelser.
Husker du hvor du om kvelden 1. november i fjor?
- Ja, det gjør jeg. -Hvor var det?
Jeg var på en basketballkamp på Garden. Knicks mot Celtics.
Når begynte Knicks-kampen?
- Rundt 19.30. -Når endte den?
Mellom 21.30 og 22.00.
- Husker du hvem som vant kampen? -Synd å si det, men det var Celtics.
Kevin McHale og Robert Parish var for mye for guttene våre den kvelden.
Selv om det var allehelgensaften.
Neste gang, ring meg, så prøver jeg min gud.
Jeg skal prøve.
Pater Carillo, var du alene på kampen?
- Nei, jeg var sammen med to venner. -Og hvem var de vennene?
John Reilly og Thomas Marcano.
- De to tiltalte. -Ja, de samme to tiltalte.
Pater Carillo, kl. 20.25, det tidspunktet politiet sier
offeret Sean Nokes ble myrdet,
var du fortsatt sammen med Reilly og Marcano på basketballkampen?
Ja, det var jeg.
Og når skilte du, Reilly og Marcano lag?
Det var rundt 22.30, litt senere.
De slapp meg av foran presteboligen, like ved der de plukket meg opp.
Sa de hvor de skulle?
Nei, men etter en kveld sammen med en prest
regner jeg med de dro til den første åpne baren de kunne finne.
Så, pater, hvis de to tiltalte var sammen med deg kl. 20.25,
drapskvelden, kunne de ikke ha skutt Sean Nokes,
slik aktoratet hevder. Er ikke det korrekt?
Ikke så sant de ikke skjøt ham fra de blå setene på Garden.
Han ble ikke skutt derfra.
Da ble han ikke skutt av de guttene.
Ingen flere spørsmål, dommer. Takk, pater.
- Ditt vitne, Sullivan. -Takk, dommer.
Kjøpte du billettene, pater, eller fikk du dem?
- Nei, jeg kjøpte dem. -Samme dagen som kampen?
Jeg kjøpte dem omtrent en uke i forveien.
Visste noen at du dro på kampen bortsett fra de tiltalte?
Jeg tror ikke det.
Var noen sammen med deg da du kjøpte billettene?
Nei.
- Ingen så deg kjøpe billettene? -Det stemmer.
- Fikk du kvittering? -Nei.
Betalte du med sjekk? MasterCard? Visa?
Nei, jeg betalte kontant. Jeg gjør som regel det.
Du bryr deg om guttene i sognet ditt, eller hva?
Veldig.
Det er ingenting du ikke ville gjøre for dem, stemmer det?
Så sant jeg kan gjøre noe, ville jeg gjort det.
Som er far, er god far som passer på en av sønnene sine.
Noe slikt, ja.
Er det da sant at du, som en god far, ønsker å beskytte dem
fra noe de ikke burde ha gjort?
Slik jeg ville beskyttet dem fra noe noen andre sier at de gjorde.
- Som et drap? -Ja, som et drap.
La oss få dette på det rene. Ingen visste at du dro på kampen.
Ingen så deg der. Ingen så deg kjøpe billetter.
Det er ingen bevis på at du kjøpte billettene. Du har ikke kvittering.
Stemmer det?
Ja, det stemmer.
Så hvordan vet vi, pater?
Hvordan vet vi
at du og de to tiltalte var på kampen på drapskvelden?
Jeg forteller deg det som vitne og som prest. Vi var på kampen.
Ja, som prest, og en prest ville ikke lyve. Eller hva?
En prest med billett-talonger trenger ikke å lyve.
Jeg bevarer alltid talongene.
Vil du se dem?
Hvorfor, pater? Hvorfor bevarer du talongene?
For man vet aldri når noen ønsker mer enn ordet ditt.
Har noen stilt spørsmål ved ordet ditt før denne dagen?
Ingen har det. Men det er en første gang for alt.
Jeg har ingen flere spørsmål. Takk, pater.
Takk, pater. Du kan gå ned.
Jeg har aldri kommet over det å se pater Bobby gå i vitneboksen og lyve for oss,
for å hevne John og Tommy.
Han vitnet ikke bare for dem, han vitnet mot Wilkinson
og det onde som hadde levd der altfor lenge.
Allikevel gjorde det meg vondt at han måtte gjøre det.
RETTSLOKALE
Når det gjelder anklagen om overlagt drap,
finner dere tiltalte, John Reilly, skyldig eller ikke skyldig?
Ikke skyldig.
Når det gjelder anklagen om overlagt drap,
finner dere tiltalte, Thomas Marcano, skyldig eller ikke skyldig?
Ikke skyldig.
Mange takk. .Juryen er oppløst.
Hei, hvordan går det? Kan jeg få en pølse i brød?
Sennep og tilbehør. Mye tilbehør.
Gi ham to servietter.
Du var flink der inne, advokat.
- Hva skjer med deg nå? -Hva som skjer? Jeg går.
Jeg venter noen uker, leverer inn oppsigelsen.
Etter måten jeg håndterte denne saken,
vil de ikke jobbe for å beholde meg.
Skift til den andre siden, begynn som forsvarsadvokat. Mye mer penger å tjene.
Det vil alltid være flere slemme enn snille, Mikey.
Og kan du tenke deg jobben du får fra John og Tommys gjeng?
Det blir hus med basseng.
Ikke for meg.
Jeg har sett det jeg ønsker av loven.
- Det er på tide med noe annet. -Hva da?
Jeg skal si ifra når jeg vet det.
Du er for gammel for å spille på Yankees
og du er for ung til å begynne med golf.
Hvorfor ødelegger du alle planene mine? Du gir meg panikk.
Du finner ut av det. Du har alltid gjort det.
Det er på tide å roe ned, Shakes.
Jeg vil bare lukke øynene og ikke se de stedene jeg har sett.
Jeg er sliten.
Jeg vet ikke.
Kanskje jeg har flaks, og glemmer at jeg var der.
Ikke bli helt borte, advokat.
- Jeg kan trenge en god advokat en dag. -Du har ikke råd til en god advokat.
Men jeg kan trenge en god venn.
Jeg finner deg når du gjør det. Stol på det.
Har alltid gjort det.
Det gikk en hel måned etter frikjennelsen og ingen hadde tatt kontakt.
På de få ukene hadde livene våre falt tilbake
til det de hadde vært før drapet på Sean Nokes.
Carol hadde vendt tilbake til bunken med sosialtjenestemapper,
til å hjelpe tenåringer med problemer og enslige mødre.
John og Tommy dro tilbake til gata, drev West Side Boys.
Jeg ble forfremmet til journalistlærling, og dekket underholdningsnyheter.
Michael, slik han lovet, sa opp jobben
etter å ha tapt en sak man ikke kan tape.
Unnskyld.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal takke deg.
Jeg kan knapt tro det du gjorde. Utrolig at vi slapp unna med det.
Det var ikke meg, det var Mikey. Det var Mikeys plan.
Da jeg først hørte at han tok saken, ville jeg få ham skutt.
Så tenkte jeg at han er en venn,
og hvis man blir sendt bort for mord, hvem er bedre?
Måten han tok seg av saken, jeg syntes han var elendig.
Jeg begynte å synes synd på jævelen.
Du skal aldri synes synd på en advokat.
Kom her, advokat.
Du er den ekte greven!
L god behold, og lever i New York City.
- Din galning. -Ok.
Er dette en homsebar?
Ja, inntil du kom inn.
Kan du ikke gi meg et kyss sammen med den hilsenen?
Kom deg vekk.
La oss ta en drink.
De fire gladiatorene.
Verste kvartetten som har sunget på et Hell's Kitchen-hjørne.
Men hva var navnet Skakes ville gi den?
Geniet ville kalle den "Greven og hans cristoer".
- Fint! -Søtt, ikke sant?
Det ville ha fått albumene til å fly ut av butikken.
Vi var ikke så ille. Enkelte ville høre oss synge.
Barna på døveskolen gjelder ikke.
En sang for Carol.
- Jeg ga meg forlenge siden. -Kom igjen, fjols.
Vent. Må ikke dere dra av sted og skyte noen?
Nei!
Vi har alltid tid til en sang!
- Bare tuller. -Noen som vil ha vin?
Velg en sang, Mikey. Ikke for tregt.
Få tonen.
- Hvor mange sanger kan dere? -En.
Gå som en mann
Så fort du kan
Gå som en mann, min sønn
Fortell verden Glem jenta
Ikke glem jenta.
16. mars 1984
ble John Reillys oppblåste lik funnet på ryggen l en boligblokk,
rett ved siden av den illegale ginen som drepte ham.
Da han døde var han mistenkt i fem uløste drapssaker.
Det var to uker siden 29-årsdagen hans.
Thomas Marcano døde 26. juli 1985.
Han ble skutt på kloss hold fem ganger.
Liket lå i mer enn en uke før det ble funnet.
Det var et krusifiks og et bilde av apostelen Judas Taddeus i lomma hans.
Han var 29 år.
Michael Sullivan bor i en liten by på den engelske landsbygda,
der han jobber som snekker på deltid.
Han praktiserer ikke lenger juss, og han har aldri giftet seg.
Han bor rolig og alene.
Carol jobber fortsatt for sosialtjenesten og bor i Hell's Kitchen.
Hun har aldri giftet seg,
men er enslig mor for en voksende 12 år gammel sønn.
Gutten, John Thomas Michael Martinez, elsker å lese,
og blir kalt Shakes av mora.
Det var vår spesielle kveld, og vi lot den vare så lenge vi kunne.
Det var vår lykkelige slutt.
Og siste gang vi var sammen.
Framtida funklet foran oss,
og vi trodde vi ville kjenne hverandre for alltid.
Staten New Yorks straffeanstalt for ungdommer sier at forholdene
skildret i reformskolen ikke har eksistert og eksisterer ikke i noe senter for
ungdommer, ingenting i protokollene deres støtter anklagene.
Statsadvokatens kontor i Manhattan hevder at ingen slik
rettssak har funnet sted. De nekter videre for noe kjennskap til hendelsene
skildret i denne filmen.
Lorenzo Carcaterra hevder at navn, datoer og steder ble
endret. Han står ved historien sin.
Norwegian